23.976 Romanian RETAiL ©orectare 09-11-2014
Bună seara, domnilor! Îmi dați pălăriile dv.?
Domnilor?
Mi-a prins degetele în capcană.
Vrei să joci sau să plătești? Am o fată grozavă.
Jack Flynn?
Poftim, prietene! Distrează-te! Lasă pe oricine să intre.
Dle Flynn, sunt Maxwell Hoover, de la poliția din Los Angeles.
Asta înseamnă că primesc rest.
N-ai plecat? Cât o să mă coste?
Am venit cu un mesaj. E nevoie de dv. la Chicago.
E frig la Chicago. De asta am venit aici.
- Dl Flynn e acuzat de vreo crimă? - Tu ești avocatul lui?
Nu, dar am unul foarte bun. De ce e acuzat prietenul meu?
- A făcut ceva la Chicago. - Am scăpat de acuzațiile alea.
Stai!
- Să mergem! - Luați-l de aici!
- Faceți o mare greșeală. - Haide!
Unde mergem?
La aeroport, Jack.
Trebuie să te întorci la Chicago cât mai repede.
Ăsta nu e drumul spre aeroport.
- Aici e. - Da.
Ce?
- Aici e Mulholland Falls, Jack. - Mulholland Falls?
Seamănă cu cascada Niagara.
În L.A. nu sunt cascade.
Nu puteți face asta! Suntem în America!
Nu suntem în America, Jack. Suntem în L.A.
- Parcă nu mai făceam așa ceva. - Ce?
- Asta. - Haide!
Jack?
- Poate că a murit. - Nu e mort. Se uită la noi.
- Jack, ești mort? - Trăiește.
În L.A. nu există crimă organizată
și nici nu ne dorim așa ceva.
Uite ce vreau să faci. Uită-te în jur și ține minte ce vezi.
Pentru ca ăsta e drumul tău spre Chicago.
Mulholland Falls.
Lee?
- Asta e o idee. - Bună, Max!
Kay!
- Lili... - Bună!
Discutam despre soți. Îi caut unul nou lui Lili. Cunoști...
Lili, eu nu cunosc decât polițiști și ticăloși. Mulțumesc, Pete.
Nu-ți recomand nici o categorie.
- Ce zici de Eddie Hall? - Eddie Hall?
- Nu. A fost căsătorit de cinci ori. - Acum înțelegi?
Îmi cer scuze pentru întârziere, dar am avut un accident pe deal.
Nu!
- Știi că am două picioare stângi. - Haide!
Scuză-ne, Lili!
- Max, te iubesc. - Și eu pe tine.
- Tu ești maistrul? - Da.
- Unde suntem? - La noua subdivizie de locuințe.
Te gândești vreodată la cei care o să stea aici?
- Nu. - Nici eu.
Ne descurcăm singuri de aici. Faceți poze când vă spun eu.
Cum vrei.
- Doctore! - Max, mai bine stăteam în pat.
- Tu conduci operațiunile? - În zona asta, da.
Ai mașinării puternice, care să poată presa o femeie în pământ așa?
Da, poate un excavator mare. Dar ar fi rănit-o mai rău.
- Așa ați găsit-o? - Da, n-am atins-o. Așa stătea.
Bine. Du-te mai încolo și o să dai o declarație unui ofițer.
Isuse, Milt! N-ai de ce să apuci.
Întoarce-o, să vedem cum arată.
Isuse!
- Te simți bine, Max? - Da.
La o parte, băieți!
Ce mizerie!
Uită-te sub unghii.
- Cum a murit? - Parcă ar fi sărit de pe deal.
Nu e nici un deal pe acolo. A adus-o cineva?
N-a fost mutată. A murit acolo unde am găsit-o.
Doctore, ai văzut asta?
Ce e?
Parcă ar fi sticlă.
"Adio, arme". De Ernest Hemingway.
După cum scrie tipul ăsta, n-a vorbit cu o femeie în viața lui.
Când ai citit tu Hemingway?
Crede că tuturor le place să li se spună "draga mea".
Pe când ele vor...
Ele vor un bărbat
care să le asculte stomacul.
- Max, nu saliva pe mine. - Ce e?
Îmi cer scuze.
Max, ce s-a întâmplat? Spune-mi!
Au găsit o fată moartă în vale.
Era făcută bucăți.
Nici măcar n-am putut s-o adunăm de acolo.
- Cine era? - Nimeni.
O fată.
Îmi pare rău, Kay.
Îți vine să crezi? Procuratura nu-l acuză pe Kroyle.
Ce se întâmplă cu țara asta?
Un tip își taie părinții cu toporul și nu e trimis la gazare.
Cum poți ajunge la o înțelegere într-un asemenea caz?
Amprentele lui sunt pe arma crimei. Era la locul crimei.
Eddie, nu-l acuza. Nu mai contează.
Îl știu pe procuror de când era omul lui Jack Draga.
- Serios? Și cum a ajuns procuror? - Procurorii sunt aleși, Arthur.
Orice gunoi poate ocupa postul, dacă are destule voturi.
Ellery, de ce ai un hot dog în gură când te ocupi de proiector?
De ce mănânci când lucrezi? De ce mănânci mereu?
E o chestie psihologică. Mănânc ca să nu mă gândesc la mâncare.
Mănânci ca să nu te gândești la mâncare.
Nu vreau să mă bag în treaba ta,
dar psihologul tău trebuie să fie mai prost decât tine.
E femeie, Max.
Fir-ar să fie! Nu pot să-mi bag degetul acolo. Nu intră.
- Bagă-ți scula. - Esther, te rog, încearcă asta!
- Vorbești cu ea despre mâncare? - Da.
Credeam că vorbești despre cealaltă chestie.
- Despre temperamentul meu? - Da.
Sunt legate, Max. Mâncarea și furia au o sursă comună.
Mâncarea mă calmează.
- Esther, n-ai ceva mai bun de făcut? - Nu, nimic.
Bine.
- Gata? - Da, pornește-l!
Ce e asta? Vacanța cuiva?
E fata pe care am găsit-o în vale, Max.
Max?
Trebuie să vorbim despre procurorul ăsta. E un bou. Max?
Coolidge, fă-mi un serviciu. Ia-ți ceva de mâncare.
Du-te la biroul tău.
Dacă s-a întâmplat ceva, e mai bine să vorbești.
Descarcă-ți sufletul. Dacă e ceva de genul ăsta.
- Nu, nu e vorba de asta. - Orice problemă poate fi rezolvată.
Ajunge s-o împarți în părțile componente.
Asta mi-a spus psihologul meu. Apoi, te ocupi de fiecare parte.
- Trebuie s-o fragmentezi. - Ellery!
Fă-mi un serviciu. Fă asta!
Hoover!
- Ești singur? - Da.
- Am nevoie de protecție. - De ce?
Ai văzut filmul pe care ți l-am trimis?
- Știi cine e tipul? - Nu știu nici cine ești tu.
Sunt Jimmy Fields. Tipul din film a ucis-o.
- Pe cine? - Lasă tâmpeniile! N-am timp.
Prietena noastră comună a murit. Ei au ucis-o.
O s-o pățesc și eu, dacă nu mă ajută cineva.
- De unde știi că a murit? - Altfel, m-ar fi sunat.
Întotdeauna mă sună. Eram prietenul ei cel mai bun.
- Asta înseamnă că nu i-am tras-o. - Dar ce făceați?
- Vorbeați despre machiaj? - Te fac să te simți prost?
Când ai văzut-o ultima oară?
Sâmbătă.
Eram la Vegas.
Mi-a adus aparatul sâmbătă dimineața și a zis că ne vedem în L.A.
Mai târziu, ea și generalul urmau să plece la plimbare.
Care general?
Polițiștii! Thomas Timms sună cunoscut?
Trebuie să te interesezi.
- Câte filme mai sunt? - Două.
- Ea știa? - Poate.
Te-am întrebat ceva. Știa că o filmezi?
Nu.
- Eu aș lăsa arma aia deoparte. - Ajută-mă! Ești polițist!
Credeam că nu refuzi pe nimeni.
- Asta a spus ea? - Asta a spus.
S-a înșelat.
L-am luat de gât când m-a înjurat.
- Vine! - Unde mergem, Max?
Am ceva de rezolvat. Vin mai încolo.
Trebuie să te întrebăm ceva. Moarta e fata din filmul acela, nu?
- Coolidge ți-a spus? - Sunt îngrijorat, Max.
- Îngrijorat? De ce? - Suntem parteneri.
Era ceva între tine și moartă?
Băieți, vreau să mă lăsați în pace. Lăsați-mă să fac ce am de făcut.
Nu depuneai mărturie în fața Marelui Juriu azi?
- Dă-l naibii de Juriu! - Unde mergem?
M-am gândit.
De ce stăm mereu pe aceleași locuri? Și de ce tu conduci mereu?
- Pentru că eu am cheile. - Tocmai asta e.
De ce ai tu mereu cheile? Toate au un motiv, nu?
Ellery, eu n-aș încerca să critic mersul minții umane.
- Te mai duci la psiholog? - Psihologul meu n-are nimic, Eddie.
- Vrem să știm cât mai durează. - Nu știu, nu e ceva fix.
Isuse!
De ce ai tu cheile, Max?
Max! Lasă-l pe Ellery să conducă.
- Ești fericit, Coolidge? - Da.
Trage frâna de mână.
- Doamne! - Scuze, Max.
De asta ține el cheile.
Vorbește cu administratorul. Spune-i că intrăm într-o cameră.
Cică un tip din 23, Jimmy Fields, e prietenul ei cel mai bun.
Nu i-a mai văzut pe nici unul de o săptămână.
Nu e foarte îngrijit, nu?
Fir-ar să fie!
- Te simți bine, Max? - Da.
Mi-am pierdut respirația.
- Nu mai puteam sta acolo. - Vrei o țigară?
Da.
De când te vedeai cu ea?
De șase luni, cât puteam de des.
- Aici? - Da.
Iisuse! Tipul te-a filmat și pe tine, nu?
Îl mai știi pe Kenny Kamins?
- Vă pot ajuta cu ceva, domnilor? - Da, îl căutăm pe Kenny Kamins.
- N-am auzit de el. - N-a auzit... Vă vine să credeți?
- Ce căutați aici? Aveți mandat? - Pari a fi din New York.
- Și ce? - Eu sunt din Jersey.
Ce se petrece aici? Ce faci, Kenny?
Liniștește-te, Allison. Eu și Jenny ne distram.
Fă ceva util, pudrează-ți nasul.
Ești scârbos, Kenny! Nu-ți permit să-i faci așa ceva.
E un copil!
Și tu ai fost cândva, păpușă. Uite ce femeie ai devenit!
- Nu, Kenny. - Ești nebună?
Frumos!
Vino încoace!
Dacă mai faci o figură din astea, îți rup gâtul.
Salut, Kenny!
E o petrecere privată, Hoover. Ai mandat?
Am asta.
Mai știi asta?
Kenny... Ce faci?
Ia-o de aici!
Mi-a rupt degetele!
Ne distrăm și noi, Kenny?
- Știi că nu fac așa ceva. - Nu vrei să vezi asta.
- Ba da. - Isuse, Allison! Cheamă poliția!
Eu sunt poliția, Kenny.
- Inventiv mod de a face dreptate. - Face parte din meseria mea.
Ești mai eficient decât mine.
Tu cine ești?
N-o să afli dacă mă omori.
De ce te-ai îndrăgostit de ea?
Ce-a spus Katherine?
I-ai zis, nu?
- Tipul cu camera e homo, nu? - Da.
- Te șantajează? - Se poate. E speriat.
Ar trebui să-i facem o vizită.
Parcă am stabilit că nu mai facem așa ceva.
Ați auzit de generalul Thomas Timms?
Da, e unul dintre inventatorii bombei atomice.
L-au făcut președintele comisiei pentru energie atomică.
Am șapte minute de film cu el și Allison.
- Avem probleme. - Să vorbim cu poponarul.
Să recapitulăm!
- Ce a spus? - Că pleacă cu Timms.
- Acolo unde fac testele. - Nu era speriată, nu?
Nu, ea nu se speria niciodată.
- Îi era frică doar de singurătate. - Stai jos, Jimmy!
De ce făceai filmele?
Care era motivul? Șantajul?
M-am gândit la asta. Pentru zile negre...
De ce le făceai?
- Asta mi-a plăcut. - Ce are Max? Ce-i cu el?
- De ce le făceai, Jimmy? - Ca să fiu și eu implicat.
Mă uitam la băieți în focul pasiunii.
- M-ai filmat și pe mine, nu? - Da.
- Unde sunt filmele? - Asta e întrebarea, nu?
Când n-a mai apărut, m-am dus la apartament, dar era făcut praf.
Le luaseră pe toate, mai puțin pe cel pe care ți l-am trimis,
pentru că era la laborator.
Jimmy, asta nu dovedește că Timms a ucis-o.
Vrei să-ți fac și un desen? Timms știa de film.
E ultimul care a văzut-o în viață. Ea a murit. Au ucis-o acolo.
N-a murit în deșert, ci lângă L.A.
Mi-ai spus chiar tu că Allison nu știa de filme.
Nici Timms n-avea de unde să știe.
Cum s-o omoare pe fată din cauza unui film despre care nu știa?
Tu ești ultimul care ai văzut-o în viață.
De unde știu că nu tu ai ucis-o?
O iubeam și era prietena mea.
Era să moară când ai plecat. Știai?
Te iubea, dar te-ai folosit de ea. Cum te simți?
Stai acolo, de parcă ai apăra nevinovații.
De fapt, îi bați pe cei slabi și distrugi tot ce-ți stă în cale.
Tu și simțul tău patetic al dreptății și al puterii.
Tu ești responsabil pentru moartea lui Allison.
Gura!
Rahat! Hai, Eddie!
- Max! - Termină!
- Luați-l de aici! - Și după aceea?
Du-te naibii, Relyea! Luați-l de aici!
Haide, Fields!
Max, toți avem momentele noastre de slăbiciune.
Trebuie să vorbești cu Katherine.
Taci naibii din gură! Isuse! Asta ți-a spus psihologul?
Să-ți spun cum stă treaba.
Cunoști un om, poate e un pic mai ciudat, dar îți spune adevărul.
Și pentru asta îți place. Dintr-una într-alta, ajungeți în pat.
- Asta înseamnă slăbiciunea, Ellery. - Max...
Dar ascultă-mă! Nimeni nu are de suferit.
Te duci acasă, îți vezi soția și te simți prost.
Vrei să spui ce ai pe suflet. Așa că îi spui și ea suferă.
Asta înseamnă slăbiciune. Dar și cruzime.
Uite ceva pentru tine. Ceva ce nu te costă 25 de dolari pe oră.
Îți vezi de ale tale, Ellery, ai înțeles?
- Încercam să te ajut. Iartă-mă! - Las-o baltă!
E în regulă.
- Suntem parteneri, nu? - Da, parteneri.
Mulțumesc, Ellery. Du-te și ajută-i.
- Te simți bine? - Da.
Vino încoace!
Nu știu cum poate sta cineva pe plajă.
Atâtea valuri care se izbesc... M-ar înnebuni.
Te înțeleg, Eddie. Prefer să aud mașinile când dorm.
Pe mine mă liniștește. Pe mulți îi liniștește.
- Polițiștii sunt diferiți. - Nu-ți forța norocul, Fields.
Suntem aici doar pentru Max.
Dacă era după mine, te aruncam din mașină, să văd dacă te rostogolești.
- Earl! Cum e cu chili-ul ăla? - E gata.
Cum spunea mătușa Mabel: "Prezentarea e totul."
Cred că tu și Coolidge ar trebui să vă deschideți un magazin.
Aspectul e legat de gust.
La pământ!
S-a oprit.
Doamne!
- Unde e Fields? - Îl găsesc eu.
Rahat!
Asta e.
- Vezi mănușa? - Da.
L-ați văzut când l-au luat pe Fields?
N-am văzut nimic. Au ciuruit locul ăsta.
Cred că era o mitralieră grea. Poponarul a dispărut.
Locotenente! Vă cheamă pe plajă.
- Isuse! - Cum l-au ucis, doctore?
Ce pot să-ți spun? I-au băgat arma în gură și i-au zburat creierii.
- O execuție? - Mai întâi i-au pus niște întrebări.
Contuzii, zgârieturi, echimoze în jurul gâtului.
Vreau să vă arăt ceva.
I-am făcut o radiografie lui Allison Pond.
Uite ce s-a întâmplat.
Piciorul ăsta are călcâi. Ăsta n-are. De ce e în ceață?
Razele gama au afectat filmul. Sticla din piciorul ei e radioactivă.
- Da, domnule. - Poliția. Îl caut pe gen. Timms.
Dă-mi asta!
Cinci la unu că nu intrăm.
E o unitate militară. Eu zic să încercăm prin spate.
- Cinci la unu... Accept pariul. - Îl accepți? Bine.
Ține tu banii.
Vezi să știe asta.
Îmi pare rău, civilii n-au acces. Nu facem excepții.
- Ai vorbit cu gen. Timms? - Generalul nu e liber.
I-ai spus că sunt probleme polițienești?
Da. Au spus: "Civilii n-au acces. Fără excepții."
- Ai pierdut, Coolidge. - Puteai să mai discuți cu el.
Îmi datorezi un dolar.
Stai!
Amatorul! Ai văzut prea multe filme, Relyea.
- Hai, Eddie! E cald. - Lasă-mă!
Stai să încerc și eu.
Când eram mic, credeam că toată lumea la Hollywood avea un cal.
Pentru că vedeam numai filme cu cowboy.
Vă amintiți filmele alea? Intrau în oraș în galop și săreau de pe cai.
Era praf peste tot.
Învârteau hățurile pe o bârnă, o dată, de două ori, de trei ori.
Dar Gene Autry intra în oraș,
sărea de pe cal și lega cu atenție hățurile o singură dată.
Apoi, intra și se ducea la șerif. Cât îmi făceam griji să nu scape calul!
Ce naiba e asta?
E ciudat.
Ce gaură imensă!
Au aruncat-o aici, nu?
Da, asta se întâmplă când detonează una la nivelul solului.
- Ce s-a întâmplat cu pământul? - S-a vaporizat, ca tot restul.
Avem oaspeți.
- Ar trebui să plecăm, nu? - Da.
Mai repede!
Mâinile sus sau vă împușc!
Sunt curați.
Ați încălcat o lege federală. Aș putea să pun să vă împuște.
Aveți documente?
Poftim!
Lăsați mâinile jos, domnilor.
Lt. Hoover, poliția din Los Angeles.
- Anchetăm o crimă, domnule. - V-ați depășit jurisdicția.
O să presupun că știți care e pedeapsa
pentru intrarea într-un teritoriu federal interzis.
Și pentru distrugerea proprietăților guvernamentale.
- Mergem unde ne poartă cazul. - Nu și dacă vă poartă aici.
Aici primează legea militară și eu am grijă să fie respectată.
Căpitane! Condu-i pe domni la bază și închide-i.
- Am înțeles. - Dle colonel!
Da, domnule. În zonă, dar au încălcat...
Nu cred că e o idee bună. Dar...
Da, domnule.
Pe el ia-l în jeep. Restul pot să aștepte la bază.
- Sergent! - Heller, Resnick!
Dacă mai văd mașina asta într-o zonă interzisă, o ard,
împreună cu cei din ea.
Locotenente!
Așteaptă aici.
Hoover și Truman... Acela e generalul?
- Numai bombe. Ce sunt astea? - Vapoare.
Lt. Hoover, sunt gen. Timms. Cu ce pot ajuta poliția azi?
Am venit să discutăm despre Allison Pond.
Știu, mi-a spus col. Fitzgerald.
V-a spus și în ce stare a fost găsită dra Pond?
Da. Scuzați-mă că o să mă așez,
dar am avut un accident la călărie
și m-am lovit la nervul sciatic. Ați avut vreodată probleme cu spatele?
Am fost împușcat.
Aș vrea să renunțăm la formalități.
Știți că eu și dra Pond aveam o relație?
Știți și că avea astfel de relații cu alți bărbați.
Cred că dra Pond a stat cu dv. tot weekend-ul.
Așa e. Am plecat la Tahoe, sâmbătă.
Senatorul Boulton are o casă pe care ne-o împrumuta pentru weekend-uri.
Deci erați în Tahoe, nu aici?
Vineri seara aici, la Tahoe, sâmbătă.
Duminică noapte, am plecat la Washington.
- N-a fost în zona de teste? - Nu, e interzis. Dar știți asta, nu?
A plecat în Los Angeles, sâmbătă.
Eu m-am întâlnit cu ministrul apărării.
Vă gândiți des la siguranța națională?
Am parte de destulă siguranță în Los Angeles, dle general.
- Știți ce înseamnă energia atomică? - A pus capăt războiului.
Știați că atomul înseamnă mai mult spațiu gol?
Nu m-am gândit la asta.
E aproape în întregime gol, dar conține și fragmente de materie.
Cum întreg universul e constituit din atomi, tot ce vedem și atingem,
însăși podeaua de sub noi, e alcătuită mai mult din spațiu gol.
Nu cădeam prin ea doar pentru că aceste particule infime de materie
se învârt cu o viteză atât de mare, încât dau impresia de soliditate.
Podeaua se învârte sub noi. Simțiți asta, locotenente?
- Atunci și noi suntem spații goale. - Exact!
Iar aceste mici particule de materie,
care nu pot fi văzute,
conțin destulă energie pentru a arunca în aer casa asta, tot orașul,
toți oamenii de pe Pământ. Așa ceva e de neconceput.
Nu mă gândesc mult la chestiile astea. Probabil că văd prea multe.
Și ce vezi?
Oameni morți înainte de vreme.
Asta e o poveste veche de când lumea.
Unii mor înainte de vreme, pentru ca alții să trăiască.
E piatra de temelie a civilizației. Război, religie, democrație...
O sută mor, pentru ca o mie să trăiască.
Dle general, eu îi iau pe rând. Acum, mă ocup de Allison Pond.
Noi doi nu suntem foarte diferiți.
Anumiți oameni, un doctor, un lider,
un polițist, ajută societatea mai mult decât alții.
În schimb, societatea le oferă apreciere.
Asta nu se învață la școală, dar cei care acceptă povara conducerii
înțeleg că au parte de această apreciere.
- Dv. ați acceptat povara asta, nu? - În ce sens?
Protejați societatea, oamenii de rând.
Pentru asta, mai încălcați legea.
Încălcați Constituția, legea perchezițiilor.
De fapt, se știe că ați făcut-o, dar nu s-a întâmplat nimic,
pentru că se înțelege că face parte din povara conducerii.
Și dv. vă acceptați păcatele.
Dle general, Allison Pond a fost în zona de teste.
I-am găsit așa ceva în picior.
Vreau agenda dv. pe luna trecută.
- Unde ați fost, cu cine v-ați văzut. - Sigur că da.
Col. Fitzgerald vă va oferi tot ce doriți.
Mulțumesc. Frumoasă casă!
Am vorbit în Los Angeles.
Filmul o să ajungă aici, în 24 de ore.
Ce-a spus Timms?
Că sacrificiul uman e piatra de temelie a civilizației.
Lt. Hoover!
Maxwell Hoover.
Dumnealui e agentul special Jeffrey McCafferty, de la FBI.
Locotenente...
Agentul McCafferty e interesat de unul dintre cazurile noastre.
Cazul lui Allison Pond.
- Așa o chema, nu? Allison Pond? - Da.
Bill, pot să întreb de ce e problema FBI-ului?
Dacă-mi dați voie... Rolul nostru e unul informațional.
Știm că un om important pentru siguranța națională
a fost anchetat în legătură cu moartea unei tinere.
Având în vedere cum l-ar putea afecta asta pe plan personal și profesional,
directorul a hotărât că ar fi bine, fără să vă încălcăm jurisdicția,
să vin să vă spun ce știm despre această situație.
Și anume?
Sunt pregătit să vă ofer garanția directorului
că gen. Timms n-are nici o legătură cu moartea lui Allison Pond.
- De unde știe directorul așa ceva? - N-am permisiunea să discut asta.
Asta e tot?
Dacă-l sun pe șeful tău de la Washington,
ne confirmă porcăriile pe care ni le-ai turnat aici?
Directorul m-a rugat să vă spun că apreciază cooperarea dv., lt. Hoover.
A spus că o să înțelegeți natura delicată a situației,
fiind și dv. om însurat.
Avem și noi informațiile noastre. Suntem dispuși să le împărtășim.
Sigur, dacă găsiți dovezi, directorul ar fi fericit să le vadă.
Directorul ar fi foarte fericit.
Maxwell, ai idee cât de mult urăsc
prezența filfizonilor ăstora în orașul meu?
Mai ales când stau pe scaun, în biroul meu?
Da, domnule.
- Ai dovezi legate de Timms, ăsta? - Minte în legătură cu fata.
- O poți dovedi? - Încă nu. Dar o s-o fac.
Dar uite care e treaba. Aveam un informator.
A fost ucis pe plajă cu o mitralieră de calibru mare.
- E o armă militară. Asta e legătura. - Stai puțin!
Știu trei tipi numai pe North Hollywood
care au asemenea arme acasă. Trezește-te!
Când am început, îți dădeam socoteală doar ție.
Asta era înțelegerea. Eram patru oameni.
Fără interese politice sau presiuni. Nu dădeam socoteală nimănui.
Când am început, aveam două idealuri. Să scăpăm de gangsteri și de criminali.
Nu să înfruntăm comisia pentru energie atomică!
Dar dacă omoară oameni?
Uneori, voi vorbiți cu oameni care apoi dispar.
Nimeni nu e interesat de treaba asta.
- Allison Pond n-a făcut rău nimănui. - Trebuie să fi făcut ea ceva.
Altfel, n-am mai vorbi despre ea.
Vin!
- Dna Hoover? - Da.
FBI. Avem mandat de percheziție.
Mandat?
Căutați un film? Ce fel de film?
- Mike, uită-te în bibliotecă! - Ce fel de film?
Esther? Unde e Max?
- Taie-o! - Nu!
Găsește-l!
- Ești rănită? - Nu.
- Ce s-a întâmplat? - FBI-ul a venit cu un mandat.
Căutau un film.
Ce se întâmplă?
Max, ce se întâmplă?
Omul din film e Thomas Timms.
E șeful comisiei pentru energie atomică. Iar fata e moartă.
- Asta e tot? - Da.
Max!
Știi de ce tipii ăștia sunt încă polițiști?
Pentru că n-au fost în stare să devină agenți federali.
Microfoane, mandate, citații...
Dacă urmezi procedura corectă, nu poți da greș.
J. Edgar m-a învățat asta.
Jigodia aia de la poliție crede că poate să mă bată.
L-am aranjat cu un mandat de percheziție.
Și dacă Hoover vine aici?
Îl arestez pentru încălcarea proprietății.
Asta e proprietate federală.
Asta nu e. Ești în L.A.! E orașul meu!
Aici, tu încalci proprietatea.
Aici, pot să te arestez, să i-o pun soției tale, să-ți omor câinele.
Nu ești în siguranță decât dacă nu te găsesc.
Dar te-am găsit deja.
Cât timp?
Șase luni.
Ceva mai puțin.
- Știa toată lumea? - Nu, nimeni.
Se terminase...
Nesimțitule!
Hoover?
- Fitzgerald. - Ai ceva ce ne aparține.
Vreau să-l văd pe Timms.
N-are rost să-l implicăm pe general. E un schimb simplu.
Tu ai primit o copie. O să facem tot ce trebuie.
Fără Timms, nu facem schimbul.
Bine, mâine la 10, pe aeroportul militar din vestul orașului.
Dacă aduci tot, aducem tot. Originale și copii.
Aici aduci oamenii ca să scapi de ei?
Nu-i așa?
S-a terminat, nu?
Nu e vorba de asta, Allison.
Dar nu le poți avea pe amândouă.
Tu poți să te descurci așa. Eu nu.
Am alte probleme, Max.
N-am vrut să le am pe amândouă.
Credeam că dormi.
La ce te gândești?
Știu la ce te gândești.
Dar nu știu în ce fel te gândești.
Nu e bine.
Vrei să plec o vreme?
Cel puțin.
- Avem o problemă gravă, Max. - Care?
Hoover. Nu tu, celălalt. L-a sunat pe șef la cinci dimineața.
De atunci, șeful te caută. Răpire, ultraj, tentativă de crimă.
Dacă încercam să-l omor pe McCafferty, era mort.
- E grav. Șeful e furios. - Să fie!
Vrea să discute cu tine. Max!
- Ce naiba faci? - Vin cu tine.
N-am chef să-i spun șefului că n-ai vrut să vii.
Hall are dreptate cu psihologul. Te transformă într-un profesor de pian.
E psiholog-femeie, Max!
Unde mergem?
- O să iasă urât, nu? - Da.
Fii atent! Nu vii cu mine. E o chestie personală.
Ba vin.
Ascultă-mă! Trebuie să fac asta.
Max! Suntem parteneri. Vin.
Da, suntem parteneri.
Locotenente, așteptam un singur oaspete.
- El vine cu mine peste tot. - Suntem parteneri.
Cum vreți. Sergent, percheziționează-i!
- Nu umblu înarmat. - Mâinile sus!
Impresionant! Condu-i în biroul col. Fitzgerald.
- Ce e asta? - O zonă interzisă.
- Interzisă? - Da.
- Pot s-o văd? - Domnule, e o zonă interzisă.
Nu vă pot duce acolo.
Știi, Coolidge...
Ia asta!
Ascunde mașina! Ne vedem mai încolo.
Ai grijă, Max!
- E încuiat? - Da.
Stai aici! Mă duc prin spate.
Lt. Hoover...
Ce e?
Cancer.
În sânge, în oase...
Acum mi-au spus că și în creier.
N-ai mai văzut pe nimeni cu cancer în ultima fază?
Am văzut un salon plin, când veneam încoace.
Suta care moare pentru ca o mie să trăiască.
- Sunt experimente? - Consideră-i soldați.
Nu arătau a soldați. De asta ai ucis-o pe Allison?
Dumnezeule! De ce aș ucide-o pe Allison?
Îmi oferea plăceri despre care nu știam că există.
Numai la asta mă gândesc acum.
Sunt sigur că mă înțelegi.
- A fost o greșeală. - Cum adică?
Moartea ei. O eroare de judecată.
O reacție exagerată față de o posibilă amenințare națională.
A văzut salonul canceroșilor.
- A filmat? - Ești mai inteligent decât pari.
Probabil că ăsta e un avantaj, în munca ta.
În munca mea, toți sunt disperați să pară mai deștepți decât sunt.
- Ce e asta? - Filmul cu dv. și Allison.
Era incredibilă, nu?
Aruncă arma, locotenente!
Ce mai e, colonele?
Au încălcat zona de siguranță. Vor să vă facă rău.
Nu, mi-au adus un film.
Îmi cer scuze, dar au compromis zone secrete.
- Avem un test programat într-o oră. - Înțeleg asta.
Ei nu ne sunt dușmani. Ai grijă să ajungă la Los Angeles.
Cu tot respectul, siguranța acestei instalații...
Colonele, du-i înapoi!
Bine.
Domnule!
Eu și căpitanul avem treabă la Los Angeles.
- Venim cu dv., dacă nu vă supărați. - E avionul vostru.
Decolează, Jack!
De ce nu există uși? E foarte zgomotos.
E un avion pentru parașutism. N-o să fie deranjant.
O să ne arunce din avion, cum au făcut și cu Allison Pond.
Ne-ați dat alt film, locotenente.
Nu mă interesează filmele educaționale privind gonoreea.
Tot ce ai, pentru tot ce avem. Așa a fost înțelegerea.
Dar e o problemă. Ați trimis filmul la mine acasă.
Ca să-ți atragem atenția. N-am trimis nici o copie presei sau poliției.
Problema e că ați trimis filmul la mine acasă, soției mele.
Ea l-a văzut. Acum, nu-mi pasă cine-l mai vede.
Înțelegi?
N-am nimic de pierdut.
- Timms știe asta? - Generalul nu mai e important.
Cine a hotărât să fie aruncată din avion?
Dacă s-a întâmplat așa ceva, generalul n-a fost informat.
- N-a luat el decizia asta. - Sigur că nu.
- Tu ai fost? - Exact.
Dacă n-a putut interveni pentru ea, nu vă va salva nici pe voi.
Nimeni nu poate interveni aici.
- Au aruncat-o pe Allison din avion? - Au aruncat-o, Max!
- Exact. - Ați aruncat o fată din avion!
Ești patetic, Hoover! Mi-am făcut datoria.
- A murit pentru că ne stătea în cale. - A murit degeaba, dobitocule!
Ține-te, Max!
Ce naiba se întâmplă?
E teafăr? A fost împușcat, Max.
- A murit? - Vorbește! Ridică-te!
Trăiește! Pilotează avionul sau te omor pe loc!
Nu adormi! Trebuie să aterizăm, altfel o să moară.
- Vrem să pilotezi avionul! - Trebuie să pilotezi!
Așa, e bine.
Am reușit!
- Te simți bine? - Da. Tu?
Mi-e frig, Max.
Ellery, cum să-ți fie frig? Suntem în mijlocul deșertului!
- Trebuie să mă așez. - Bine, stai jos.
Max!
Ce naiba?
- Cred că sunt împușcat. - Lasă-mă să văd.
- Isuse! - Sunt împușcat.
Psihologului meu n-o să-i placă asta.
Mi-e frig.
Când eram în aer, m-am simțit bine.
Era ca pe vremuri.
Ellery, nu vorbi! Păstrează-ți puterile.
De ce? Îmi place să vorbesc. Doar mă știi.
Trebuie să-ți descarci sufletul.
Spune adevărul!
E ceva cu mine?
Ascultă-mă! N-ai nimic.
- Serios? - Da. Ascultă-mă!
- Nu m-ai minți, nu? - Nu. Suntem parteneri, nu?
Parteneri.
Nu! Haide, Ellery!
Stai treaz! Haide!
Fir-ai al naibii! Revino-ți!
- Am auzit că au desființat brigada. - Eu am făcut-o.
Fără Ellery, nu mai există nici o brigadă.
Ce-o să faci?
Nu știu. Sincer.
Te-ai gândit vreodată să mă părăsești pentru ea?
- Nu, Kate. - Atunci, de ce n-ai mai fost cu ea?
Te iubesc, Kate! Mereu te-am iubit.
Când mi-am dat seama cât am greșit, n-am vrut să mai existe între noi.
- Dar există. - Da.
Și nu va dispărea.
Nimic nu va mai fi la fel, Max.
- Haide, Eddie! - Imediat.
Kate!
Mi-ai frânt inima, Max.